Broj beskućnika koji spavaju na ulicama, na ulazima u radnje, u parkovima ili u napuštenim zgradama porastao je za oko deset posto u posljednjih godinu dana zbog rasta cijena zakupa i visokih troškova života u britanskoj prijestolnici Londonu.
Sve veći životni troškovi i veće cijene kirija u Londonu dovode do povećanja broja beskućnika.
Najnoviji podaci koje je objavila Ujedinjena mreža za beskućnike i informacije, koja radi S beskućnicima koji spavaju na ulicama, otkrivaju da su 3.272 osobe spavale u teškim uslovima u glavnom gradu u periodu od aprila do juna. Ovaj broj je u istom periodu prošle godine bio 2.998.
Tako je broj beskućnika koji spavaju na ulicama, na ulazima u radnje, u parkovima ili u napuštenim zgradama u posljednjih godinu dana porastao za oko deset posto.
Podaci CHAIN-a pokazali su da je gotovo polovini stanovnika koji spavaju na ulici potrebna i psihološka podrška.
Francesca Albanese, direktorica politike i društvenih promjena u “Crisis”, humanitarnoj organizaciji koja pruža podršku beskućnicima u Engleskoj, ocijenila je CHAIN-ove podatke, navodeći da je “izuzetno zabrinjavajuće” vidjeti da je u porastu broj ljudi koji su prisiljeni da spavaju na ulici u Londonu.
“Niko ne treba da trpi život na ulici, ali bi više ljudi moglo ostati bez krova nad glavom u narednim mjesecima ako nešto ne poduzmemo, jer troškovi života i dalje rastu širom zemlje”, rekla je Albanese.
Ukazala je na potrebu za stvarnim, dugoročnim rješenjima, uključujući plan da se ponudi više socijalnih stanova, kako bi se osiguralo da niko ne mora da živi na ulici.
Oxford Street, jedna od najpoznatijih svjetskih trgovačkih ulica s luksuznim radnjama u glavnom gradu, tokom dana je mjesto gdje bogataši kupuju, a noću je mjesto gdje borave beskućnici.
Liviu (28) je spavala na ulici pokrivena samo tankim prekrivačem.
Prije deset dana je došla u London iz Rumunije. Došla je da radi, ali je ostala na ulici.
Kazala je da oko 60 Rumuna svake noći spava u istoj ulici pod istim uslovima kao i ona.
I ranije je na nekoliko mjeseci dolazila u London gdje je radila u kuhinji.
“Volim da radim i zarađujem, ne želim da budem beskućnica. Molim vladu da mi pomogne da prespavam negdje. Onda mogu otići i naći posao. Nije teško naći posao. Treba mi samo mjesto za spavanje i tuširanje, jer niko mi neće dati posao ako sam prljava. Na ulici nemam gdje da se istuširam”, ispričala je Liviu.
U London je došla da radi jer pomaže svojoj porodici i djeci u Rumuniji.
Šezdesetogodišnji Irac Tommy, koji već nekoliko godina živi na ulici, kazao je da se broj beskućnika poput njega povećao zbog visokih troškova života i psihičkih problema.